Gratulerer med hundreårsdagen, Lakewood.
BLINDVEI
Tiden er inne igjen for Lakewoods årlige tivoli.
Finnes det noe mer forskrudd?
Det er ingen tvil om at Lakewood åpner strendene med en hai i vannet, -
- men det er det folk vil ha.
Vi har hatt det siden vi var små.
I Mordstaden er tradisjoner seiglivede.
Så begynn å spinne sukkerspinnet.
Sett karusellene på full guffe.
Forestillingen må fortsette. Innsjøens frue må krones.
12 DØDE
Er det så galt at Lakewood trenger et avbrekk fra den blodige virkeligheten?
INGEN VIL KUNNE TILGI DEG
- "Ingen vil kunne tilgi deg"? - Skrevet i blod på speilet mitt.
Og "12 døde"?
Tyler, Nina, Rachel, Riley, Will...
Vakten ved Bransons celle, Grayson, Sheriff Hudson, Jake, Eddie og...
Piper. Men da mangler det fortsatt én.
- Han prøver å manipulere deg. - Prøver? Han klarer det.
Du må ta tilbake makten.
Så lenge du holder på hemmeligheten, vil morderen eie deg.
Du har rett. Jeg er fanget.
Hvis Emma får vite det, kan jeg like gjerne dø.
Fortell Emma sannheten, så blir du fri.
- Kan vi snakke sammen? - Ja visst.
Under fire øyne?
Sliter noen andre med å fokusere på fysikk?
Tror du Ms. Lang bare falt, eller ble hun dyttet?
Det er ikke likt morderen å etterlate en lærer i bunnen av trappa.
Denne fyren er for dyktig for den slags. Det var ingen stor avsløring, som...
Jeg trenger ikke å spekulere. Du var jo der, eller hva, Audrey?
Hallo, elever. Dette er borgermester Maddox.
Mange av foreldrene har bekymringer om det forestående tivoliet.
Deres sikkerhet er det aller viktigste for oss.
Men vi skal ikke la være å feire byens hundreårsdag.
Vi har altfor mye stolthet og en tradisjon for å overvinne motstand.
- Eller bli drept. - Når han har rett, har han rett.
Slutt dere til meg i denne feiringen av mot og liv, istedenfor av frykt.
Vi sees i fornøyelsesparken.
En såret og villedet by finner opp en dårlig unnskyldning til å feire, -
- og det utløser en ny omgang av blodsutgytelse.
Har ingen sett My Bloody Valentine og The Prowler?
- Jeg har ikke sett The Prowler. - Den ender ikke godt... for noen.
Hele "Et perfekt Lakewood i 100 år"-greia er bare piss.
Jaså?
- Kan vi ikke prøve å være positive? - Det høres ut som et slagord.
Det er bedre enn det kjipe alternativet.
Jeg må holde en tale i kveld, så ta med dere godt humør.
Du vet at du har mange grunner til å trekke deg.
Skulle gjerne gjort det, men pappa er i politisk høygir.
En av eiendommene hans brant ned i går, så jeg må...
Slutte deg til ham i feiringen av mot og liv?
Jeg må smile og vinke.
Jeg vil ikke gjennomgå denne fiaskoen alene.
Takk. Her er alt fra Langs skrivebord. Alt er blitt loggført.
- Det var et grusomt fall. - Det var neppe en ulykke.
Kontoret ble ransaket. Noen lette etter noe.
Bilder, notater, psykologiske vurderinger. Hva drev hun med?
Sheriff? Brannetterforskerne drar til Wren Lake Estates.
Jeg kommer.
Vi har funnet store mengder med brensel.
Brannen ble påtent, men dette er det mest sjokkerende.
Herregud.
Sheriff, det er noen her ute som du må møte.
Jeg kommer.
Jeg kan ikke tro at vi er her.
Sheriffen sa at han er på vår side, og jeg velger å tro ham.
- Kommer du? - Jeg har det bra her.
Emma. Visesheriffen sier at du kan kaste lys på det som skjedde her.
Ja... Jeg vil ikke holde ting hemmelig lenger.
Jeg snakket med Eli. Interessant fyr. Hvor lenge har dere kjent hverandre?
Ikke lenge. Han har nettopp flyttet hit. Han er faktisk Kierans fetter.
Så dere bare så dere rundt. Det kan jeg forstå.
Det boligområdet er et snodig sted. Det står bare forlatt.
- Sjekket dere hele huset? - Nei, vi satt bare i stua.
Gikk Eli ut? Til bilen, for eksempel?
Nei, vi var sammen hele tida. Hvordan det?
Vi tror at brannen ble påtent.
Vi startet ikke brannen.
Hør her, Emma...
Din venn Eli har vært i trøbbel før.
Det vet jeg.
En ung kvinne i Atlanta på din alder har tatt ut besøksforbud mot ham.
Han liker å bryte seg inn på steder, som soverommet hennes.
Han...
Det må være en feil.
Du bør passe på hvem du henger med, spesielt i disse dager.
Du bør ikke bli med gutter du knapt kjenner til isolerte steder.
Jeg går kanskje over streken nå, men Kieran Wilcox anga deg ikke.
Han prøvde å hjelpe deg.
Jeg vet det.
Mora mi venter. Er vi ferdige?
Ja.
Jeg er stolt av deg. Du gjorde det rette.
- Takk. - Kan vi snakke sammen?
- Er alt i orden? - Ja, jeg har det bra.
Du må passe på Emma Duval inntil vi vet mer.
Hei. Du hadde rett.
På en skala fra én til grusom, er snuten ganske grei her.
Ja, de er ikke så verst.
Så... hva skjedde der inne? Hva sa du?
Sannheten.
Ja, men er alt i orden? Kan vi bare gå, helt uten problemer?
Ja, vi kan gå, men det var et problem.
Har du lyst på lunsj? Jeg spanderer. For å gjøre det godt igjen.
Jeg må hjem.
- Hva vil du med meg? - Jeg trenger deg tilbake på saken.
Du må identifisere likene.
Jeg tror de er ofre i drapsorgien som begynte med Jake.
Her er bildet av Emma på grisegården.
Du vet hvor jeg vil med dette, og jeg trenger svar.
For våre barn og de andre ungene. Hjelp meg med å finne dette monsteret.
Husk de tre E-ene: eleganse, elskverdighet og energi.
Talene i kveldens kåring skal være konsise og uten kraftuttrykk.
Dette handler ikke om å vinne.
Jo, det gjør det, men dere skal vinne penger til veldedighet.
Hva er galt?
Jeg trodde den ville funke. Jeg trodde den var drømmekjolen.
Jeg tror du tok feil.
Jeg kan ikke gå med den på scenen foran en gutt jeg faktisk liker.
- Det er for skummelt. - Kjolen er det eneste skumle her.
Miss Maddox? Kan vi fokusere? Vær så snill?
Som sagt:
Innsjøens frues virkelige belønning er tilfredsstillelsen hun føler -
- når hun holder den kvartalsvise pannekakefrokosten, -
- eller leder den månedlige søppelfjerningsinnsatsen.
Vent... må vinneren av konkurransen plukke søppel?
Jeg vil ikke vinne dette.
Vent... vi må sørge for at du vinner.
Greit, Stavo... Hva har du sagt til Ms. Lang?
- Er det derfor du beholdt likene? - Det handler om perspektiv.
Michelangelo trengte modeller, så han røvet graver.
Kunsthistorien husker ham som en gud.
Men hvordan var han mindre grotesk enn for eksempel Ed Gein?
Edward Gein var ikke bare en gravrøver, men en seriemorder.
Som jeg sa: perspektiv.
Hva faen driver du med?
- Hvor er den? - Hva da?
Det vet du godt.
Dette er mitt rom! Du kan ikke være her!
Jeg er faren din!
Jeg er ansvarlig for deg og livene til alle i denne byen.
Jeg må vite hvor masken er.
Hvilken maske?
Stavo, vi kom hit for å begynne på nytt og legge Phoenix bak oss.
Jeg sa jo at det var en ulykke.
Jeg mener ikke det, men det som skjedde etter at pistolen ble avfyrt.
Han var vennen min. Jeg måtte huske hvordan det føltes.
- Det var viktig for meg. - Det handler alltid om kunst.
Tror du virkelig at jeg parterer folk og henger dem opp som kjøtt?
Er det sånn du tror jeg er?
Hvis du tror jeg er en morder, må du bevise det.
- Hei. Jeg er glad du kom. - Jeg ventet på at du skulle ringe.
- Jeg var sint og forvirret. - Jeg sa hvorfor jeg gikk til sheriffen.
Jeg var bekymret. Det har ikke forandret seg.
Jeg vet det.
Men det har jeg. Jeg har vært hos sheriffen, og du hadde rett.
Jeg kan ikke holde ting skjult for ham eller deg.
- Jeg er veldig lei for det. - Du trenger ikke å be om unnskyldning.
Jeg vil bare at du skal være trygg.
Jeg vet det, og det betyr veldig mye for meg.
Vi må hjelpe hverandre.
Nemlig.
Jeg tror jeg skjønner hvorfor du er så beskyttende.
Jeg... fikk vite hva som skjedde med stefaren din.
Hva? Av hvem da?
- Eli sa det. - Hva? Hva sa han?
Bare at du kranglet med foreldrene dine den dagen de døde.
Det må ha vært grusomt å miste dem på den måten.
Fortalte han deg det?
Ja, og jeg skjønner hvorfor du aldri sa noe, men det forklarer mye.
- Hva annet sa han? - Bare det.
- Du, Kieran... - Det er ikke deg. Det er Eli.
Jeg vil ikke at du skal henge med ham.
Han er familie, men han er ikke god.
Du, jeg vet det. Dette er...
- Jeg vil at vi skal ha det normalt igjen. - Samme her, men med Eli...
Dette handler om oss, ikke om ham.
UKJENT
Hva vil du?
Jeg vil se hva som skjer når hun får vite sannheten.
- Ikke gjør det. - Du er ikke et offer, Audrey.
Du er en morder. Husk det. Hvis du ringer politiet, er det over.
Hvis du tilstår til Emma, er det over. Hva gjenstår? Bare meg.
Dra til helvete!
- Hallo? - Vil du gå på tivoliet med meg?
- Politivoli. - Det er snodig.
Veldig, men det er det tryggeste stedet i Lakewood.
Ja. Jeg er glad du besluttet å komme.
Du var ikke så gira på Lakewood-dagene.
- Hvorfor ombestemte du deg? - Jeg ville henge med deg.
Vi har ikke gjort noe sammen på lenge.
Ja, og vi har gått på tivoliet sammen siden vi var små.
Ja... bortsett fra i fjor.
Vi kan late som at det aldri skjedde.
Jeg er glad vi kom oss over det lille bruddet.
- Ja, samme her. Hva skjer? - Ingenting.
Hva vil du gjøre først? Karusell? Morohuset?
Morohuset er ikke så morsomt. Jeg har en bedre idé.
Jeg er så flink at det skremmer meg.
- Kan jeg se? - Jepp. Snu deg.
Hallo, snuppa.
Jeg tror jeg vil gjøre en piruett.
Jeg har ikke tenkt å gjøre en piruett.
Greit.
Visste du at taleskrekk er den største frykten i USA?
- Du? Seriøst? - Livredd... og Noah vil være der.
Jeg tok med noe som vil gjøre det enklere.
- Zoe... - Ikke si det til noen.
Stjerneeleven driver med selvmedisinering. Jeg liker det.
Det finnes ikke nok smilefjes i verden til å uttrykke hvor sårt jeg trengte det.
Denne forvandlingen dro meg midlertidig ut av sorgspiralen, men...
Denne skjønnhetskonkurransen...
Å late som at alt er normalt føles bare...
Som det mest unormale i hele verden?
- Jeg vet det. - Det er vanskeligere enn jeg trodde.
- Skål for å gjøre piruetter når alt suger. - Skål.
Dette ble plutselig mer spennende.
Noah! Hva gjør du her?
Jeg skal støtte Innsjøens frue.
Jeg tenkte at hun trenger en velkledd, fargekoordinert kavaler.
Det tenkte Brooke også. Sløyfen er hennes, men alt annet...
- Ja, så... - Takk.
Sees senere.
Brooke har ikke spist middag.
- Hei. - Hei! Hvordan slapp du inn hit?
Jeg tenkte at du kunne trenge selskap. Det gjør jeg.
De er som nazister her. De slipper ikke inn uvedkommende.
- Så kom igjen. La oss gå. - Stikke av, mener du?
Hvorfor ikke? Hent tingene dine. Faren din klarer seg.
- Tror du jeg gjør dette for pappa? - Det var det du sa.
Han tror han kan styre deg, men han kjenner deg ikke.
Jeg gjør dette fordi jeg vil.
Mener du det? Dette er det dummeste og sprøeste jeg har sett.
Et tivoli etter alt som har skjedd her?
Brooke! Tar jeg feil?
Jeg skal delta i kåringen. Jeg har mine grunner.
Hvis du bare skal dømme meg, kan du gå.
Hvis det er det du vil.
- Det var kjempebra! - Hei, Emma. Kan vi snakke sammen?
Hva?
Jeg vil bare vite hva sheriffen sa som gjorde deg så opprørt.
- Etter den brannen... - Du tror vel ikke at jeg tente på?
- Hvilken brann? - Nei, det tror jeg ikke.
Men sheriffen sa hva som skjedde i Atlanta.
Jeg innså at jeg ikke kjenner deg.
Jeg har gjort noen feil, ja, men jeg er ikke en skurk.
- Kan jeg få lov til å forklare meg? - Det passer ikke så bra nå.
Vent, Emma. Jeg ville aldri gjort noe for å skade deg.
- Slipp henne. - Pigg av.
- Dette raker deg ikke. - Jo, det gjør det.
Ikke gjør dette nå. OK? Vær så snill?
Ligg unna henne, og slutt å fortelle historier.
Ingen fare. Jeg har ikke sagt det verste.
Kieran! Kieran! Hold opp! Hva er det du driver med?
Ser du, Emma? Det er ikke meg du bør være redd for.
Test, én, to. Test, test, én, to.
- Du har sukkerspinn i ansiktet. - Jaså? Hvor da?
- Jeg tok det. - Er du sikker? Jeg tror det var mer.
Se! Jeg elsker disse! Den sløyfen må foreviges!
- Jøss! - Unnskyld. Dette er ikke rett sted.
Nei, et sted med en dør hadde vært bedre.
- Jeg vet ikke hva jeg tenkte. - Jeg liker det du tenkte.
Vi bør fortsette med den idémyldringen.
Mine damer og herrer, Innsjøens frue-kåringen begynner straks.
- Vennligst kom til scenen. - Blir du ikke tent av Ms. Buckley?
VELKOMMEN TIL LAKEWOOD-DAGENE
Svarer han ikke?
Nei. Hva skal jeg gjøre? Jeg har aldri sett Kieran være sånn før.
Det var ganske brutalt.
Eli er halvparten så stor som Kieran.
Jeg vet det, men han og Kieran har problemer.
Og Eli er ingen engel. Det var han som begynte.
Jeg burde ikke si dette, men...
Sheriffen sa at Eli har fått besøksforbud.
Han brøt seg inn på ei jentes soverom i Atlanta.
Det er helt vanvittig.
Hør her...
Det er noe jeg må fortelle deg, men vi bør finne et mer privat sted.
- OK... - Kom igjen.
Jeg ville ikke skremme deg, men noen snek seg inn på rommet mitt.
I morges var det nifse beskjeder på speilet og i taket.
Hva sto det?
Dumme, nifse ting, som: "Jeg ser deg." Det er ikke viktig.
Alt dette om Eli... Tror du han kan stå bak alt dette?
Jeg...
Noen snek seg inn i huset mitt og sendte de e-postene til pappa.
Nå som vi vet at Eli driver med sånt, -
- lurer jeg på om det er han som sniker seg inn på rommene våre.
Herregud.
Man kan si at en liten by er et bra sted å begynne en stor fremtid.
Det er grunnen til at jeg elsker Lakewood. Takk.
Det var Zoe Vaughn. Takk skal du ha, Zoe!
- Herregud, det var spennende! - Jeg visste at du ville klare det.
- Å, nei... Jeg ser ut som veislakt. - Du er fin. Jeg skal fikse dette.
- ... "hvorfor jeg elsker Lakewood" -tale. - Tom.
Ta godt imot Brooke Maddox.
Det er meg!
- Er du sikker på at du skal gå ut dit? - Absolutt.
- Er du sikker? - Jeg har ting jeg må få sagt.
Det er nå eller aldri.
Jeg... Jeg hadde en tale som jeg skrev med pappa.
Hei, pappa!
Men... jeg tror jeg bare skal improvisere.
Se på oss. Vi har et tivoli. Vi holder taler.
Er hun full?
Enten det, eller så er hun blitt slått i hodet.
- Hun er full. - Jeg vil bare si et par alvorsord.
Noen av dere vet sikkert at jeg -
- skulle være her i kveld med kjæresten min, Jake Fitzgerald.
Men vi vet alle hva som skjedde med ham.
Jeg...
Jeg savner ham så høyt.
Men...
Jake hadde god humoristisk sans.
Dette føles veldig passende, for hele dette tivoliet er en vits.
Gratulerer, Lakewood, med 100 år av å lyve for dere selv.
Lakewood er forbannet.
Folk dør i denne byen.
Stadig vekk.
Og vi later som ingenting. Jeg døde nesten.
- Tusen takk for... - Jeg er ikke ferdig. Vet dere hva jeg så?
Ingenting!
Ikke noe hvitt lys.
Bare et stort, svart, tomt gap.
Og det er der Jake er nå!
Istedenfor her oppe, med meg, hvor han hørte hjemme.
Med mindre vi våkner opp og slutter å late som at dette ikke er Mordstaden, -
- vil vi alle ende opp som Jake.
Og det vil vi fortjene.
Men det gjorde ikke han.
- Vi bør hente henne. - Ja, kom igjen.
Her er en foreløpig rapport om brannofrene.
Begge var voksne menn på mellom 20 og 30 år.
Forråtnelsen tilsier at det første offeret døde flere timer eller dager før brannen.
- Dødsårsak: stikkskade i halsen. - Hva med den andre?
Vi har identifisert ham. Seth Branson. Fingeravtrykkene lå i systemet.
Jeg fikk et treff på venstre pekefinger. Høyrehånden var kappet av.
Noe annet?
Det var alt. Jeg skal holde deg underrettet.
- Herregud... Hva har jeg gjort? - Jeg vet ikke, men det var litt kult.
Litt? Du kjeftet på byen for at de har en feiring istedenfor en begravelse.
- Pent levert, Brooke Maddox. - Herregud, Brooke. Drikk dette.
- Hvordan ble du så full? - Jeg ga henne en slurk, og...
- Jeg ble full på egen hånd, takk. - Brooke! Hva var det du tenkte?
Hva kan jeg si? Det var sannheten.
Jake hadde likt den talen.
Vennen... Kom igjen. Vi må få deg hjem.
Vi må snakke sammen. Møt meg ved pariserhjulet.
- Tok du med alkohol? - For å roe nervene.
Det var ingen grunn til å være nervøs. Den talen var fantastisk.
Greit, så vi...
Parken stenger om 30 minutter. Vennligst finn nærmeste utgang.
Takk for at dere kom til Lakewood-tivoliet.
- Vi sees i morgen for mer lek og moro. - Hei! Hvor er du?
Jeg likte talen til venninna di. Den stakk som en kniv i mellomgulvet.
Hvor er Kieran? Hva har du gjort med ham?
Han elsker deg, Emma. Da blir han skadet.
Ta en titt på mobilen din.
Kieran?
Legg igjen en beskjed.
Kieran?
Jeg hater klovner.
Dwayne? Ser du Emma Duval?
Ja, sheriff.
Kieran!
Herregud.
Hold dere tilbake.
Få dem unna.
Slipp våpenet! Slipp våpenet, sa jeg!
Ned på kne! Ned på kne, nå!
Emma... slipp våpenet.
Hvor er Kieran? Hvor er Kieran?
Emma, hør på meg. Emma... gå tilbake og slipp våpenet.
Det stemmer. Slipp pistolen.
Hendene på hodet! Nå!
Ta ham.
Herregud! Kieran!
Kieran!
Herregud! Kieran!
- Hva kan jeg si? - Det er ikke din skyld.
- Jeg trodde han drepte deg. - Han tapte i kveld. Vi vant.
Så hvorfor føles dette så forferdelig?
Da jeg var der inne, trodde jeg at jeg skulle dø.
- Da ville du aldri få vite sannheten. - Hva snakker du om?
Grunnen til at jeg kranglet med Eli... Alt sammen...
Jeg satt i bilen den kvelden foreldrene mine døde.
Jeg kranglet med stefaren min. Han ble så sint...
Han så ikke på veien...
- Kieran... - Jeg forårsaket ulykken.
Det var min skyld, og det bærer jeg med meg.
Nei. Nei, det var ikke din skyld.
Og det som skjedde i kveld, er ikke din skyld.
- Hvorfor sa du det ikke? - Jeg ville gjøre det.
Det var det verste som har hendt meg.
Da jeg fikk vite at Eli kunne ha fortalt deg det, klikket jeg.
Hvorfor gjorde han det?
Fordi Eli prøver å ta fra meg alt som er bra i livet mitt.
Og du er det beste.
Jeg vil ikke miste deg.
Morderen sendte et klipp av Emma på vei inn i morohuset.
Han ville at du skulle vite hva han gjorde mot Emma.
Jeg skulle føle meg ansvarlig.
Jeg skulle være ansvarlig for det som skjedde.
Alt er meg! Alt er min skyld!
Nei, jeg er ferdig. Jeg vil ikke gjøre som han sier lenger.
Jeg skal si det til Emma. Jeg skal fortelle henne alt.
Gratulerer, Innsjøens frue.
Det virker ganske tåpelig nå. Hvordan går det med Kieran?
Han klarer seg. Og det er ikke tåpelig.
Du satset på noe du ønsket deg, og du lyktes.
- Ingen avbrytelser. - Greit.
- Unnskyld. - Det går bra.
- Skal du ta den? - Nei, jeg er opptatt med dette.
- Du bør ta den. - Jeg skal ikke se på den.
Er det Audrey?
Ja, men hun bare... Hun har opplevd mye i kveld.
Kanskje vi bare bør vente.
- Det har skjedd mye... - Vi må ikke tenke på noen andre.
Men det gjør vi, og det gjør du. Jeg tror jeg må gå.
- Jeg går. - Skal du bare gå?
Ja.
Vi vil vite når det er riktig, og det er det ikke nå. Det går bra.
Takk for at du kom.
Test, test. Velkommen til Likhuset.
Jeg trodde du skulle hjem.
Jeg skulle det.
Men jeg må si dette i kveld hvis jeg skal klare å si det.
Jeg skal si det til Emma.
Greit. Fyr løs.
Lykke til.
Jeg vet hvorfor morderen er ute etter meg.
Han vet hva jeg har gjort -
- og at jeg vil gjøre alt for å skjule det.
Jeg førte Piper til Lakewood.
Jeg kan forklare.
Tekst: Aleksander Kerr